Цонка Илиева
На дрян мирише животът

chitanka.info

Познах небето. Дълго там живях.

И блатото познах. Да е проклето!

Но запомнете — мойта синева

не сте докоснали! Поспрете!

Езиците ви пръскат змийска страст,

ала на камък змиите се любят.

А аз съм жива. Жива. До пръстта,

която в буен цвят ще ме прелива.

Такава — до смърт оставила гнездо —

кола, бразда, любов и самота.

Бодлите му отгоре нощем светят.

На дрян мирише той, животът.

От светлина и сила.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.